Kaptenens loggbok, stjärndatum 1312.4.
Det omöjliga har hänt. Vi mottar ett inspelat nödanrop.
Anropssignalen från ett skepp som har saknats i två sekel.
Har ett annat jordskepp en gång farit ut ur galaxen?
Vad hände med det? Är det här en varning som de har lämnat kvar?
-Kaptens drag. -Vi borde ha genskjutit dem nu.
Bryggan skulle höra av sig.
Jag ställer dig schackmatt nästa drag.
Du spelar irriterande schack, mr Spock.
Irriterande? Ja, just det. En av era Jordkänslor.
Vet du inte vad irritation är?
Faktiskt gifte sig en förfader med en människa...
Hemskt att ha så dåligt blod.
Bryggan till stabsrummet. Föremålet på traktorstråleavstånd.
-Ser ni det inte? -Nej sir.
Det är för litet för att vara skepp och är bara en meter i diameter.
-Inte stort nog ens för en livbåt. -Litet nog att hämta ombord.
Lås på den, mr Kelso.
-Materialiseraren klar, sir. -Hämta ombord den.
En gammaldags skeppsskrivare. De sköts ut om något hotade skeppet.
Förstörde skeppet i det här fallet. Titta på den.
-Bränd. Full av hål. -Hoppas att banden är intakta.
Vi kör den i mr Spocks dator.
Den har börjat sända, sir.
Larma bryggan. Höjd beredskap på alla däck.
Rymden, den sista gränsen.
Detta är stjärnkryssaren Enterprises resor.
Dess femårsuppdrag: Att utforska okända, nya världar-
-att söka upp nytt liv och nya civilisationer-
-att djärvt färdas dit ingen tidigare färdats.
-Vänta Jim. -Tränar du?
Jag antog att du inte var på bryggan. Kelso lät lite nervös.
Avslutade ni partiet?
Han spelade ologiskt. Hans nästa drag borde ha varit tornet.
-Ni är avlöst, mr Alden. -Uppfattat, mr Mitchell.
Skärm på.
Skärm på, sir.
-Vi närmar oss galaxkanten. -Neutralisera warp. Håll positionen.
Warp neutraliserad, sir.
-Öppna skeppskanalen. -Skeppskanalen öppen.
Det här är kapten. Föremålet är en skeppsskrivare-
-som sköts ut från Valiant för 200 år sedan.
Banden är brända. Provar minnesbankarna.
Vi hoppas få veta vad Valiant gjorde här och vad som förintade henne.
Vi fortsätter när vi vet det. Avvakta.
Avdelningscheferna, sir. Ni ville ha alla till bryggan.
-Jones? -Smith, sir.
-Astrovetenskap klar. -Maskin klar.
Livsvetenskap klar.
Det här är dr Dehner som gick ombord på Aldebaran-kolonin.
Min uppgift är att studera hur manskapet reagerar i nödlägen.
Nu kommer det något från skrivaren.
Om det var ett nödläge vill jag veta hur det manskapet reagerade.
Att förbättra människosläktet. Är det ert område?
Jag hörde att det var ert område.
-Vandrande frys. -Avkodar minnesbankar.
Jag försöker interpolera.
Valiant flög in i en magnetstorm och sveptes häråt.
Impulsmotorerna var inte starka nog.
Hon sveptes förbi här, ett halvt ljusår utanför galaxen.
De kastades ut, vände och for in mot galaxen här.
Jag får inte allt. Bandet är bränt.
Det låter som om skeppet hade mött en okänd kraft.
Nu... Order. Kontraorder.
Upprepade förfrågningar om information från registren-
-om allt gällande ESP hos människor.
Extrasensorisk perception?
Dr Dehner, hur bra är ni på ESP?
-I tester har jag haft rätt hög ESP. -Jag undrar vad ni vet om ESP.
Att vissa kan förutse händelser, läsa spelkorts baksidor och så vidare.
Men ESP-förmågan är alltid begränsad.
Svåra skador. Sju man döda.
Nej, sex man. En man verkade ha repat sig.
Då blev de intresserade av ESP.
Mer än intresserade. Nästan fanatiska.
Det här måste vara förvrängt.
Jag hör något om "destruera".
Det lät som om kaptenen gav order om att hans skepp skulle sprängas.
-Kommentarer? -Det enda vi säkert vet...
...är att SS Valiant förintades.
Ett gott skäl att fortsätta undersöka det.
Andra skepp kommer hit. De måste veta vad de möter.
Vi lämnar galaxen, mr Mitchell.
Framåt, warpfaktor 1.
-Något slags kraftfält. -Vi närmar oss det fort.
-Sensorstråle på. -Sensorstråle på, sir.
Deflektorer full intensitet.
Enligt deflektorerna är det något där, enligt sensorerna är det inte det.
Densitet: negativt. Strålning: negativt.
-Energi: negativt. -Kontakt om 12 sekunder.
Gravitation i automatläge.
-Nödstationer. -Alla däck, brandberedskap.
Neutralisera kontroller. Manuellt.
-Strålning? -Negativt!
Styrman, ta oss härifrån.
Styrman!
Sidokraft!
-Skaderapporter. -Skaderapporter, alla stationer.
Något träffade mig.
Som en elektrisk laddning.
Han lever. Verkar vara i chock.
Vi går på nödkraftceller. Nio döda.
Gary?
Mår du bra, Gary?
Jag är lite svag av någon anledning. Jag mår bra nu.
Kaptenens loggbok, stjärndatum 1312.9.
Skeppets tillstånd: går tillbaka endast på impulskraft.
Huvudmotorer brända. Skeppets rymdwarpkapacitet borta.
Jordbaser som var på dagars avstånd ligger nu flera år från oss.
Vår överskuggande fråga nu är: vad förintade Valiant?
De klarade sig genom barriären som vi.
Vad hände med dem efter det?
JOURNAL DEHNER, FIL. DR. ELIZABETH
ESP-VÄRDE 20/100
MITCHELL, ÖRLOGSKAPTEN, GARY
ESP-VÄRDE 20/104
Obduktionsrapporter. Varje offer hade skador i kroppens nervkretsar.
-En del av hjärnan var utbränd. -Mår du bra?
Ja. Mitchell med, förutom hans ögon. Vi försöker hitta en orsak till det.
Och varför bara vissa påverkades.
-Jag tror att vi har hittat svaret. -Du har högt ESP-värde.
Det har de andra också. Gary Mitchell har det högsta ESP-värdet av alla.
-Menar du att det är farligt... -Innan Valiant förintades...
...sökte kapten ESP-info om manskapet.
ESP-are är klärvoajanta personer.
Kan de inte också se genom fasta föremål och spontant orsaka bränder?
Det kan omöjligt göra en person farlig.
Dr Dehner talar om normal ESP-kraft.
-Känner du till en annan sort? -Vet du säkert att det inte finns det?
ANDNING
PULS
Hej Jim.
Du ser orolig ut.
Jag har oroat mig för dig sedan natten på Deneb IV.
Jo, hon var häftig.
Inte så många efterverkningar nu. Förutom ögonen.
De glor tillbaka när jag rakar mig.
Mår du annorlunda?
På ett sätt mår jag bättre än någonsin.
Det verkar ha gjort mig gott.
Hur?
Jag får läsa såna seriösa prylar som du gillar.
Jag minns dig på akademin.
En hög böcker med ben.
En kadett sa: "Akta dig för löjtnant Kirk.
På hans kurs tänker man eller sänks."
Var jag så hemsk?
Hade jag inte styrt den blonda labbteknikern mot dig...
Vad gjorde du? Planerade du det?
Du ville väl att jag skulle tänka?
-Jag la upp hela hennes fälttåg. -Vi gifte oss nästan!
Bäst du är snäll mot mig.
Jag får ännu bättre idéer här.
Du? Spinoza?
När man förstår, är han rätt enkel. Barnslig. Jag håller inte med om allt.
-Fortsätt. -Du...
Jag mår bra. När börjar jag jobba?
Jag ska be dr Dehner hålla dig under observation ett tag.
Med nästan 100 kvinnor ombord kan du bättre än så.
Se det som en utmaning.
Det verkar inte vidare snällt.
Sa jag inte att det var bäst att du var...snäll mot mig?
Han läser snabbare nu än nyss.
Är det där Gary Mitchell? Den du kände?
Ordna vak dygnet runt i sjukan.
Största tänkbara omfattning av undersökningar och tester.
Perfekt.
Jag har aldrig haft en patient som du.
Till och med de friskaste har något värde som inte stämmer.
Jag vet att du inte gillar mig, men kan vi göra det bästa av situationen?
-Jag har ingenting emot doktorn. -Eller "den vandrande frysen"?
Jag beklagar det.
Yrkeskvinnor brukar överkompensera.
Nu talar vi om dig. Hur mår du?
Alla verkar oroliga för att jag inte har feber eller något.
Kanske om jag ändrar mätarna...
Nu tillbaka till normal, tror jag.
Hur gjorde du det?
Jag vet inte...
Jag tänkte på att jag skulle få det att hända och så hände det.
Titta nu, doktorn.
Sluta. Sluta!
Du var död i 22 sekunder. Du hade inga värden alls.
Jösses.
Det har varit andra saker också.
Som att läsa halva skeppsbiblioteket på knappt en dag.
Vad händer med mig?
Minns du allt du läste?
-Ja. -På alla band?
Visst. Ja.
Prova det här.
Sidan 387.
Min kärlek har vingar Smala, befjädrade-
-lätta och uppåtböjda i sin kurva och spetsiga toppar.
"Näktergalskvinnan".
Skriven av Tarbolde på planeten Canopus 1996.
-Lustigt att doktorn valde just den. -Varför det?
Det är en av de mest passionerade sonetterna från de senaste seklen.
Hur mår doktorn?
-Va? -Hur känner du?
Jag trillade bara. Inget hände.
Är du säker? Är du säker?
Jag hade fikapaus och tänkte titta till dig.
Det går bra, Lee. Kom in.
Låt inte skenet i mina ögon störa. Det är bara för kvinnodoktorn här.
-Jovisst... -Hur går det med reparationerna?
Ja du, huvudmotorerna är borta om vi inte kan ladda upp dem.
Kolla styrbords impulspaket. Spetsarna har slitits.
Visst Mitch...!
Jag skojar inte, Lee! Starta paketen och du blåser ut hela impulsdäcket.
Jag kollar med en gång.
Jag skulle bara titta in och se att du mådde bra. Vi ses sedan.
Han är en dåre.
En dåre. Han såg spetsarna utan att se hur illa däran de var.
Hur vet du det?
Bilden av det han sett fanns kvar i hans hjärna.
Det verkade inte vettigt att han visste. Självklart kollade jag kretsen.
Han hade rätt. Den här är bränd precis som han beskrev det.
Förlåt att jag är sen. Jag fastnade med att studera Gary...mr Mitchell.
Frågan är inte Gary Mitchell, utan vad han muteras till.
Jag vet att folk från er planet inte ska ha känslor som oss-
-men att säga så om en kollega...
-Det räcker. -Jag tycker inte det.
Jag förstår dig minst av allt.
Ni är vänner. Du ville jobba med honom.
Det är min plikt, trevlig eller otrevlig, att höra rapporter, spekulationer-
-om allt rörande vår säkerhet.
Min forskningschef ska se till att jag får det.
Fortsätt, mr Spock.
Har du sett bevis för ovanliga krafter?
Han kan styra vissa autonoma reflexer.
Han läser snabbt och minns mer än de flesta av oss anser normalt.
Mr Scott, upprepa det ni berättade.
För ungefär en timme sedan började bryggkontrollerna bli tokiga.
Spakar rörde sig själva, knappar trycktes in, värden ändrades.
Och på min monitorskärm såg jag Mitchell le varje gång det hände.
Som om skeppet och vi var en leksak.
Har de rätt, doktorn? Har han visat krafter av sådan omfattning?
-Jag såg saker som tydde på det. -Och du nämnde det inte?
Ingen har skadats. Förstår ni inte?
En muterad man kan vara något härligt.
En föregångare till en ny och bättre människa.
Mr Sulu?
Om du vill ha siffror, så tilltar Mitchells krafter geometriskt.
Som att ha en penny och dubbla den varje dag.
På en månad är man miljonär.
På kortare tid än så har han fått krafter som vi inte kan hantera.
Snart är vi inte bara värdelösa för honom, utan till besvär.
Diskutera inte detta med manskapet.
Tack.
Vi når ingen jordbas med honom ombord.
Du hörde hur fort det går.
Snart har han lika mycket gemen- samt med oss som vi med möss.
Jag behöver råd, inte varningar.
Råd 1: det finns en planet några ljusdagar bort, Delta Vega.
Den har ett litiumbrott.
Vi kan kanske anpassa kraftpaketen till våra motorer.
Annars fastnar vi i kretsbanan där. Vi har inte tillräcklig kraft.
Det är enda sättet att få av Mitchell.
Strandsätta Mitchell där? Aldrig!
Stationen är helt automatiserad. Malmskepp bara vart tjugonde år.
Du har ett annat val.
Döda Mitchell medan du kan.
-Ut. -Det är ditt enda alternativ.
Besluta dig medan tid är.
Försök för en gångs skull känna, låtsas att du har ett hjärta.
Vi talar om Gary.
Valiants kapten kände nog likadant och väntade för länge med beslutet.
Jag tror att vi båda har gissat det.
Sätt kurs mot Delta Vega.
Stjärndatum 1313.1.
Vi närmar oss Delta Vega. Kurs inlagd för standardkretsbana.
Denna obebodda planet är lite mindre än Jorden.
Öde, men rik på kristaller och mineraler.
Kelsos uppgift: att stråla ner med tekniker-
-och försöka väcka liv i motorerna och rädda skeppet.
Vår uppgift: att stråla ner en man som jag har känt i 15 år-
-och om vi lyckas, lämna honom där.
Jag är törstig.
Det är som en man som har varit blind hela livet och plötsligt får syn.
Ibland känner jag att det inte finns något jag inte kan göra, med tiden.
Vissa tycker att det gör mig till ett monster va, Jim?
-Läser du alla våra tankar? -Jag ser mest oro i dina, Jim.
För ditt skepps säkerhet.
Vad hade du gjort i mitt ställe?
Förmodligen det mr Spock tänker nu.
Döda mig...medan du kan.
Sluta, Gary!
Jag vet att vi kretsar runt Delta Vega. Jag kan inte låta er tvinga mig dit.
Jag vill kanske inte lämna skeppet än. Jag vill kanske någon annanstans.
Jag vet inte än vad för slags värld jag kan använda.
Använda?
Jag förstår inte allt än.
Men fortsätter jag utvecklas och bli starkare...Tänk vad jag kan göra!
Saker som kanske en gud kan göra.
Jag vill ha honom sövd ett tag.
Snart krossar jag er som insekter!
Skicka.
-Klarar du det, Lee? -Om vi kopplar förbi bränsletankarna.
Ta honom.
-Finns det inte en själ på planeten? -Ingen utom vi.
-Jag tror att jag har 203-R klar, Lee. -Bra.
Transportera upp den med dig.
Om bränsletankarna läcker, kan de då sprängas härifrån med detonator?
-Jag kan koppla upp en här. -Gör det.
Han kvicknar till.
Dr Piper, jag vill bara ha en från sjukan här åt gången.
De andra kollar honom på skärmen.
Jag vill stanna och prata med honom.
Min vän James Kirk.
Minns du råttvarelserna på Dimorus?
Giftpilarna? Jag tog en avsedd för dig.
-Och dog nästan. Jag minns. -Så varför vara rädd för mig nu?
Du har testat din förmåga att ta över Enterprise.
Du sa något om att vi såg ut som insekter i en jämförelse.
-Du skulle krossa oss. -Jag var drogad då.
På sjukan sa du att i mitt ställe hade du dödat en mutant som du.
Varför dödar du mig inte? Spock har rätt och du är dum om du inte ser det.
Du menar inte det.
Människan överlever inte om en ras äkta ESP-are föds.
Gary, nej!
-Hans ögon blev normala. -Kraftfältet försvagade honom.
Han kan hanteras nu.
Jag blir hela tiden starkare. Ni vet det, va?
Den sitter som handsken, kapten.
Fick mr Spock fasergeväret vi skickade?
Jag gav inte order om något...
Svar: ja. Patrullen, klart slut.
Han försökte gå genom kraftfältet igen, men försvagades inte.
Dr Dehner tror inte han är så farlig. Varför har du rätt och hon fel?
Hon känner, det gör inte jag. Allt jag vet är logik.
Vi har tur om vi kan laga skeppet och hinner iväg.
Direkt till tankarna. Härifrån kan man spränga hela dalen.
Om Mitchell kommer ut och om du tror att det här är sista chansen...
...vill jag att du trycker på knappen.
Kaptenens loggbok, stjärndatum 1313.3.
Notera lovord för löjtnant Kelso och teknikerna.
I bana över oss har skeppets motorer nästan helt återhämtat sig.
Återstoden av patrullen transporteras upp igen.
Mitchell, eller det han har blivit, blir starkare för varje minut.
Han har varit så i flera timmar nu.
Be dr Piper möta oss i kontrollrummet. Vi transporterar upp tillsammans.
-Om han försöker stoppa oss då? -Kelso är beredd att spränga.
-Jag tror att han vet det. -Jag stannar hos honom.
Fissionskammare 3 är okej. Stationen funkar fint.
Du är en begåvad tjuv, Kelso.
Allt du skickade verkar passa.
Jag är stolt över vårt jobb. Vi är klara att transportera...
-Du följer med. -Han är inte ond!
-Jag gav dig en order. -Du skulle ha dödat mig, James.
Auktoritet och medkänsla går inte ihop.
Det träffade mig också, vad det nu var.
Kelso är död. Strypt.
-Spock lever. -Dr Dehner?
Hon stack med Mitchell.
Ge honom inget piller förrän jag gått.
Det var mitt fel att Mitchell kom så långt.
-Såg du vart de gick? -Ja.
De gick över dalen. Det finns en slätt bakom bergen där.
När mr Spock repar sig, transportera upp till Enterprise.
Om ni inte mottagit ett meddelande från mig inom tolv timmar...
...skyndar ni till närmaste Jordbas med min rekommendation...
...att denna planet utsätts för dödlig neutronstrålning.
Inga protester. Det är en order.
-Det krävs ett under att överleva här. -Då ska jag åstadkomma ett.
Se.
Du får snart dela den här känslan.
Att ha makt att göra världen till allt du vill att den ska vara.
-Vad är det? -En besökare.
En mycket dåraktig man.
Du kommer att trivas som gud, Elizabeth.
Hädelse? Nej.
Varde mat.
Kaferiska äpplen.
När vi besökte den planeten tyckte jag alltid bäst om de här.
Hör du mig, James? Du ser mig inte, jag är inte där.
Du går rätt väg, James. Du kommer till mig snart.
Jag ser honom i mina tankar också.
Gå till honom, Elizabeth. Tala med honom.
Jag vill att du ser hur oviktiga de är.
Ja, det tog bara lite längre tid för det att hända mig.
Du måste hjälpa mig innan det går för långt.
Det han gör är rätt för honom och mig.
Och för mänskligheten?
Du är fortfarande människa. Det är du!
-Annars hade du inte talat med mig. -Jorden är betydelselös.
Snart är vi där det hade tagit människan miljoner år att nå...
Och vad lär sig Mitchell av det? Vet han vad han ska ha kraften till?
-Blir han vis? -Gå tillbaka.
Hörde du honom skämta om medkänsla?
Mer än något annat behöver en gud medkänsla!
-Vad vet du om gudar? -Då talar vi om människor.
Om våra brister. Hur mäktig han än blir så har han det i sig.
Gå tillbaka.
Du var psykiater en gång.
Du vet vilka vilda saker vi grävt ner som ingen av oss vågar blotta.
Han vågar. Han behöver inte bry sig.
Var psykiater en minut till.
Vad ser du hända med honom? Vilken är din prognos, doktorn?
Han kommer.
Kolla honom då. Var människa i en minut till.
Jag är besviken på dig, Elizabeth.
Jag har funderat på en gammal väns död.
Han förtjänar en anständig begravning.
Sluta, Gary.
Moral är för människor, inte gudar.
En gud, men ändå driven av mänskliga brister.
Tycker du om det du ser?
Dags att be, kapten. Be till mig.
Till dig? Inte till er båda?
Be om att få dö skonsamt.
Det kommer bara att finnas en av er, till slut.
En avundsjuk gud, om detta skapar en gud. Eller blir han något annat?
-Din sista chans, Kirk. -Tycker du om det du ser?
Absolut makt korrumperar absolut.
Fort. Du har ont om tid.
Förlåt mig.
För ett ögonblick, James, men ditt ögonblick försvinner.
Förlåt mig.
Du anar inte hur det är...
...att nästan vara gud.
Enterprise...från kapten Kirk.
Kom.
Kaptenens loggbok, stjärndatum 1313.8.
Foga till officiella förluster: dr Elizabeth Dehner.
Notera att hon gav sitt liv i tjänsten.
Örlogskapten Gary Mitchell: samma notering.
Jag vill att hans meritlista slutar så.
Han bad inte om det som hände honom.
Jag kände också för honom.
Jag tror att det finns hopp för dig trots allt, mr Spock.